Daj pohiti!
Takoj bom končal, kako si siten!
Ej, Američan. -Še sem tu, manikiro delam.
Vse v redu? -Ja.
Se sončiš? Pazi na premoženje! -Tudi Bruno je tu.
Kakšen vamp imaš!
Je Bruno tu? -Tamle je.
Se sončiš?
Tu je 2000. -Koliko naj bi dobili ta teden?
9200. -Si prepričan? Prejšnji teden je bilo manj.
Ja, Don Ciro, 9200.
Še 2000 evrov, pa je v redu.
Don Ciro, pohitite. -Počasen je.
Pohitite, da lahko greva domov.
Je vse v redu zunaj? Dobro opazuj.
To je to.
Kozarce vzemi.
Toaletni papir je tamle gor.
Še kaj, mama? -Šampon.
Mocarelo.
Šampon, ne kopalno peno! -Preveč me pehaš!
Ti pa nerviraš!
Pohiti, še drugi čakajo na svojo špecerijo.
Še kaj? -Ne.
Vrnem se kasneje. -Ne izgubi se.
Živjo, Simone. -Toto, kaj dogaja?
Kaj se dogaja? -Delam.
Veš, kaj se je zgodilo? Aretirali so Vitaleja in Bon Bona.
Res?
Imaš kaj hrane? -Ja, a ni moja.
Adijo, se vidiva.
Ga. Carmela!
Živjo, Boxer. -Živjo.
Dve dozi, dve dozi!
Prosim, daj mi dozo!
Gaetano, preveri!
Ena, dva, tri, štiri in pet.
Na svidenje. -Na svidenje.
Don Ciro, bodite bolj točni. -Bom povedal.
Enajst in dvanajst. -Vprašaj ga, če želi kavo.
Ne, a hvala vseeno. -Pospremila te bom.
Lep dan želim. -Enako.
Štiristo,
petsto.
Zopet enaka vsota?
Stokrat sem že povedal, da je to premalo.
Don Carlo ...
Ste jim povedali, da je ta drobiž premalo?
Imam za plačati najemnino, elektriko, vodo.
S tem ne morem preživeti, poln sem dolgov.
Bom povedal. -Vedno rečete enako!
A vi mene zajebavate?
Ne razumem!
Poslušajte, na grbi imam sina,
štirideset let sem ga ščitil pred ulico,
službe nima.
Kaj naj naredim, prestopim na drugo stran?
Oni vedo, da sem jim 40 let pošteno služil.
Ženo imam v zaporu, a je to v zahvalo?
A se vam meša? Moram udariti po mizi?
Živjo, Silvana!
A smem?
Kar naprej. -Živjo, Maria.
Pa račun? -Vprašaj mamo.
Spravi tole. -Hvala.
Orožniki v ulici!
Prihaja ven!
Najmočnejši sem, najboljši! In zdaj?
Dajmo, Marco!
Pobil bom te gnide! -Proti komu misliš, da se boriš?
Najboljši sem! Tony Montana! -Svet je najin!
Nimate pojma, s kom imate opraviti!
Jaz sem Tony Montana!
Najboljši sem! -To!
Pridi sem.
Jebeni Kolumbijci, povsod so.
Si videl, povsod tisti Kolumbijci.
Res si izgledal kot Scarface.
Dober si bil.
Vse mora biti najino, ves svet.
Miami, ves svet.
Prijatelj, imaš robo?
Imaš robo?
Imaš tisto dobro robo? -Imaš denar?
Imam, imaš koko? -Koliko boš plačal?
Koliko zahtevaš? 50.
55, imaš toliko? -Ne, to je preveč, dam ti 50.
Si prepričan? Počakaj me tukaj.
Kje je Smarty?
Ej, poba!
Daj mu denar.
Je ves? -Ja.
Je v redu? -Ja.
Bi jo rad videl? -Ja, in poskusil.
Saj sem ti plačal! -Čakaj.
Odpri dlan.
Dobra je.
Dajte nama jo vso!
Primi denar!
Giovanni, pripeljal sem fanta. -Kar naprej.
Dobro vesta, zakaj sta tu.
Na mojem terenu je preveč direndaja, in tu sem glavni jaz.
To pravite vi.
Če sem vaju pripeljal sem, že vem. Ne prigovarjaj,
sicer ti bom razbil gobec!
Kaj se je zgodilo? -Nič, za zdaj.
Me razumeta?
Ne morem se spraviti v slabo luč zaradi dveh mulcev, kot sta vidva.
Naslednjič, če slišim kaj od vaju,
vama odpihnem možgane.
Če pravite vi ... -Tišina, ko govorim jaz.
Če pa kasneje ugotovim, da sta kaj vredna -
kar bom ugotovil in odločil jaz - bosta lahko delala zame.
Jasno?
Pokaži jima izhod. -Na svidenje. -Na svidenje.
Adijo.
"Gobec ti bom razbil!" In jaz ti bom izpulil brado!
Do pasu gol. -Ves zaraščen, kot klošar.
Pravi klošar.
On je klošar! Si videl, koga je poslal po naju?
Če je on tukaj glavni, smo lahko tudi midva.
Če je lahko en takšen tip glavni, je tu vse najino!
Z njim tukaj, bom živel 30 let.
Logično, ker je debil! -Razumeš? 30 let bom živel.
Vsaj obril bi se lahko! Obrij se!
"Gobec ti bom razbil!"
Greva mu kakšno ušpičit.
Vse imava, lahko počneva, kar hočeva.
Kakor koli že, jebeni debeluh je. -Te je razdražil?
Tip se tušira enkrat na teden!
"Možgane vama bom odpihnil!"
Roberto!
Greva, premajhen je.
Ampak metanov je velik. -Ne, premajhen je.
Lahko izmerim do konca? -Ne, čas trativa.
Moram poslikati. -Zopet te fotografije!
Greva!
Poglej tole.
Spodaj je ogabno.
Tu je super. Popolno.
Avtocesta je blizu, tovornjaki lahko pridejo do tja,
odložijo zemljo in prekrijejo vso vodo.
Popolno.
Franco, visoko je 85 m. -Še širino izmeri.
Pridi sem.
Ojla, Dante. -Dober dan, vse v redu?
To je Roberto.
Na mladih svet stoji. -Rabimo novo energijo.
Pojdi malo poslikat.
Si slišal zadnjo novico?
V cementarni so mi podstavili eksploziv.
Zrušil se je cel betonski zid. -Bodi previden.
Zio je vse uredil.
Pozabil sem plačati za nek teren.
Sodni nalog za plačilo? -Ja!
Torej, kaj praviš na tole? -V redu je.
A napolnimo ta kamnolom? -Seveda.
Povej Ziu, da je v redu.
Ne pozabi, lepo pospravite: v terase, kompakten material ...
Sicer bomo dobili na grbo agencijo za saniranje.
Ne skrbi, ti si ga izpraznil in jaz ga bom napolnil.
Vse dele je potrebno izrezati in delati na velikosti.
Zahtevajo 120 takih.
Šestka in sedemka sta identični.
Tu je saten rezan poševno. Vse je ročno delo.
Bo zahtevno?
Šablone ne, lahko jih izdelam jaz.
Naša zahteva je osemsto kosov v dveh mesecih.
Ne pozabite, da je začetna cena 50 evrov za kos.
Modele ste videli, to je dobra cena,
ocenite sami in oddajte vaše ponudbe.
Trideset evrov, 30 dni? -Nikakor manj.
To je visoka moda, in ne pret-a-porter.
Petinštirideset, v dveh mesecih.
Ga. Zamarion! -Ja, povejte. -Osemintrideset, 40 dni.
Zelo zanimiva ponudba.
Petintrideset, petintrideset,
kvalificirani delavci in spoštovanje dobavnih rokov.
Trideset, trideset!
Prosim vas, ničesar ne vsiljujemo!
Sem slišala trideset, trideset?
Jaz ponujam: osemindvajset, trideset!
Trideset, petindvajset!
Tole ne smem spustiti iz rok.
Pridite na šampanjec!
Ne bodo pile?
Mislim, da ne. -Zakaj?
Pet dni manj za dostavo,
morali bomo delati nadure, jaz ponoči že delam ...
Kaj je tu čudnega?
Rade bi imele plačane nadure.
Jaz bom plačal! Misliš, da se bojim?
Kot zadnjič?
Ne skrbi, tokrat plačam zagotovo.
Izgubile so zaupanje. -Vem.
Govori z njimi. -Prosim, daj ti.
Vi se bolje poznate, tebe spoštujejo.
Naredi mi to uslugo.
Ne reci mi ne, pogovori se z njimi.
Veš, da te imam rad, naredil ti bom zlat kip!
Grem dol do računovodje po denar.
Oprostite, koliko je tu?
Deset tisoč.
Ni dovolj, rabim več.
Najmanj enkrat več.
G. Enzo, vi ste že težavni.
Ja, ampak zaradi zasebnih zadev. Tu se gre za posel.
Vrnil ga bom v treh mesecih. A to je premalo.
Če ga ne potrebujete in če ni dovolj,
ga bom odnesel. Tako je boljše za vas.
Ne bodite taki, poslušajte, rabim vsaj še enkrat toliko!
Nič ne tvegate, saj boste zaslužili, ne?
Kaj naj vam rečem?
Bom povedal naprej, bo za zdaj dovolj?
Ja, vzel ga bom.
Čestitam, g. Pasquale. -Hvala.
Včeraj sva se srečala.
Rabim vašo pomoč.
Imam nekaj težav z delom.
Takoj moram začeti z visoko modo,
vendar je to zame zelo težko.
Potrebujem pomoč.
Ti si
velik mojster, po mojem zelo pomemben.
Desetkrat bi predaval delavcem v moji tovarni.
Plačam v gotovini, 2000 evrov za vsako lekcijo,
opravil bi jih deset.
Delala bova skupaj, a nihče ne bo vedel,
zgolj midva.
Potrebujem tvojo pomoč. -Hvala.
Razmisli.
Kakšno je blago? -Pridi pogledat.
Nič nimam! -Bodi pri miru!
Morali so iti na njegovo stran.
sicer bi aretirali najprej mene in potem tiste druge.
Vsi štirje so bili tam, ko sem vas poklical.
Rekel sem: Preveri ta avto, ker je sumljiv.
Tole je naše. Moja pištola!
Preveri, mora biti 56.
Priden, Toto, to je zate.
Kako se vam lahko pridružim? -Sporočili ti bomo.
Si zaprla vodo? -Seveda!
Lahko kako pomagam? -Ne, zmočil se boš.
Ni važno! -Pridi pogledati.
Pazi, da ti ne spodrsne.
A pušča pipa? -Ne, mislim, da iz cevi.
Pazi tam, voda teče noter.
Poglej, če jo lahko zapreš.
Zaprta je, ampak ta cev ...
Pomagal bi ti, ampak ...
Kako lep dan! -Porivaj vso v eno smer.
Mislil sem, da bom dobil kavico.
Kavico, kaj? -Pa kdaj drugič.
Totore, vse v redu?
Lahko pozdravim? -Ne, oditi moraš.
Poberi se s temi torbami!
Oditi morate!
Gospa, pojdite po drugi strani.
Kaj se dogaja? -Vse je v redu, kar naprej.
Lucia?
Pridi bližje. Kako ti je ime? -Luigi.
Se bojiš? -Ne. -Res? -Ne.
Bomo videli.
Si močen? -Sem. -Zdaj bomo preverili.
Zakaj drhtiš?
Ni res?
Poglej, kako je poba močen. -Pridi bližje.
Se bojiš? -Ja.
Zdaj si postal mož.
Nič! Vse je v redu!
Ko sem si naredil piercing, se mi je zagnojilo. -Pokaži.
Zakaj si ga pa delal tam.
Jaz bi ga imel na obrvi. -Tam je grdo. -Tu je lepše, prav imaš.
Deževalo bo.
Vse je v redu! Avto prihaja!
Vstopil je!
Noter gre!
Preveri tega!
Vse v redu!
Oprosti za zamudo, odbornik, občina, promet ...
To je moj oče. -Me veseli. -Tudi mene. -Enaka sta.
Vesel sem, da dela z vami, ker ste dober človek.
Pazite nanj. -Fant je bister.
Vanj ne dvomim ...
Zanj je zelo pomembno, da ima službo. -Seveda.
Zelo sem se trudil, da bi mu našel delo v Neaplju ...
Kje delate? -V bolnici, na intenzivni.
Zelo težko je tam.
Skušal sem ga povleči noter, a nisem imel zvez.
Zdaj ga je našel. -Uspelo vam je, kar drugim ni.
Hvala vam, lepo ste ga vzgojili.
Ste vedno delali v Neaplju? -Ne, tudi v Trstu, Vidmu,
v Benetkah ... -Zdaj se odpravljava tja.
Govoril sem mu o Benetkah. -Vzburjen je, tja gre prvič.
Oče, na letalo morava.
Imaš kaj prtljage? -Kaj je to, športna torba?
Na svidenje. -Pazite nanj.
Koliko plačujete za odvoz? -Petdeset. Vaša ponudba?
Naša firma vam lahko strošek prepolovi, 25 centov za kilogram.
To je dobro,
je vse "clean", kot pravijo v ZDA?
Ker gre za strupene odpadke,
potrdilo, skladiščenje in odvoz. -Vse to?
Ste prinesli s seboj pogodbo? -Seveda.
Če ste negotovi, vam lahko povem,
da vse odpadke odpeljemo na deponije v Marcianisu.
Prav je, da se to pove.
Zahvaljujem se vam za to informacijo,
a mene zgolj zanima, da je vse "clean".
Glede tega ste lahko mirni.
Zmožni smo odpeljati odpadke, ki se pri vas naberejo v enem letu.
Osemsto ton.
Brez težav. -To je veliko.
Želim se znebiti odpadkov.
Ponavljam, na vašem območju delamo z več firmami. Lahko preverite.
Sem že!
Brez skrbi.
Kot vidim, je vse zelo pregledno. -Absolutno.
Zakaj uporabljamo lope v Teveroli? -Za pnevmatike. -Točno.
A bomo odložili odpadke strojarne v kamnolom?
Ne govori neumnosti. -Kam pa?
Preveri evropski katalog.
Evo jih, 04.
Tile v rdečem, so najnevarnejši.
"Uporabljena razmastitvena sredstva s topili v trdnem stanju."
Ta ni dober.
Potem pa 4-11:
"Odpadki iz proizvodnje in dodelav,
ki vsebujejo halogenirane spojine." -To bo šlo.
Vse tole zemlja vsrka, pomešali jim bomo s kompostom.
To je gnojilo!
Imava še 60 tovornjakov milanskih smeti.
Kamnolomi v San Feliceu? -Premajhni so.
Po mojem ne, poglej. -Pokaži.
Premajhni so, pa še preplitki, niso dobri.
Ja. Imam vseh deset pogodb.
Je poleg?
Daj mi ga.
Bom jaz govoril z njim.
Povedal sem mu, vse je urejeno.
A rad potuješ? -Seveda! -To ni zadnjič.
A tukaj vsi delajo na čolnih?
Vsi: gasilci, rešilec ...
Pogrebi. -Videl sem že dva.
Tudi mrtvi plujejo!
Koliko ga imajo!
Drži me.
Ničesar ni tu.
Je prazno? Si prepričan?
O bog! Poglej, kaj vse je tu!
Si videl? Tako, kot si rekel.
Poglej to! Beretta 93! -Kalašnikov!
Poglej, če so nabiti. Preveri. -Niso.
Poglej, tu je M12! -To je 921.
Tisti bradati klošar!
Da vidimo zdaj, kdo bo komu odpihnil možgane!
Ves Casale di Principe ni dovolj! Vsi casaležani!
Zdaj pa si se ustrašil, kaj?
Vzamem dve?
Je tista iz Nikite? -Pa 39?
Želiš videti, kako znam streljati? -Pokaži!
Pokaži!
Nameri tja!
Zadetek!
Kolumbijcem bova odpihnila možgane!
Kar tako naprej.
A gre?
Z ljubeznijo in občutkom.
Kaj je? -Tvoja žena kliče. Kaj naj ji rečem?
Da me ne čaka.
Ne pretiravaj z delom, potrebuješ še kaj? -Ne, hvala.
Boš zaklenil ti? -Ja. Lahko noč.
Šan?
Čakal sem te.
Izgubil sem se. -Vesel sem, da si prišel.
Prosim, sedi.
Ribo kuhamo.
Sem že jedel.
Poskusi tipično kitajsko jed. Prav?
To smo pravkar skuhali, odlično je. Meso s papriko.
Sem že jedel.
Poskusi. Mi jemo s paličicami.
Jaz jih ne obvladam. -Poskusi.
Zelo sem vesel, nazdraviva.
Zdaj gremo v tovarno.
Zakaj ne?
Tudi blazino sem dal noter. Ker je malce nevarno.
Sem ti že povedal, nihče ne ve, zgolj midva.
Tako je bolje za oba.
Bo dovolj zraka? -Ja, naredil sem odprtino.
Spustil bom sprednja stekla, tako bo vstopil zrak.
Oprosti.
Si prepričan?
Tako je bolje za oba, ker je nevarno.
Bo dovolj zraka? -Ja. -Še stekla bom spustil.
Prosim, vstopi, g. Pasquale. Vsi te čakajo.
Vsi so zelo veseli.
Razložil sem jim, kdo si, zelo so veseli.
Kako lepa tovarna! -Več kot 80 delavcev.
Ganjen sem.
Kaj naj rečem?
Pri tem delu je potrebno veliko potrpljenja
in veliko ljubezni.
V prvi lekciji
bom izrezal životec.
Pa začnimo.
Šablone morate postaviti pazljivo.
Blago lepo raztegniti.
Maria, a spiš?
Veš, kje sem bil? Na Kitajskem.
Vsi so se mi priklanjali.
"Mojster!" Klicali so me "mojster".
A veš, da znajo Kitajci kuhati? -Kitajci? -Pa še kako!
Skuhali so zelo okusnega brancina.
Povsod je bilo polno škatel, in dali so me v prtljažnik!
V obe smeri.
Potreben sem spanca.
Na. Odspati moram par uric.
Od kod ta denar?
Kje si ga dobil? -Spati moram.
Pomagaj mi razumeti. Zjutraj sem govorila z mojim sinom,
rekel je: Mama, odhajam, postal bom odpadnik.
Res? -Ja.
Kaj si mu odvrnila? -Prepričan je,
rekel je: Mi smo močni,
zmagali bomo vojno, drugi so ničle.
Vojno? Gruča tepcev se bo bojevala proti nam?
Ustaviti ga moraš.
Ta stran je prava.
Si videl, kaj se dogaja? Umori vsak dan.
Tega ne povej nikomur, niti možu.
Kje pa!
Kaj bo storil, ko bo šel ven? Se bosta med sabo pobila?
Ne, ker bo tvoj sin ostal tu.
Vsi bodo končali slabo.
Si prepričan o tem? Jaz ne.
Jaz sem.
Kdaj se bova ponovno videla? -Ko boš zamenjal stran.
Hočeš ostati zvest? Izvoli.
Ti pojdi svojo pot, jaz bom svojo.
A vseeno lahko greva kot prijatelja na pico.
Ponavljam: prijatelj, sovražnik.
Zelo dolgo se poznava, zakaj boš prestopil?
Se spomniš, ko sva bila tovariša? Zdaj sva sovražnika.
Povem ti, če ne prestopiš na drugo stran, te lahko ubijemo
ali ti nas.
Ker smo v vojni, ljudje umirajo vsak dan.
Lahko bi ostal z nami ... -Za kaj le? Tam je bolje.
Adijo, Simone.
Boš Sambuco?
Takoj boš šel, ne skrbi. -Rabi nekaj časa.
Bodi zelo previden. -Hvala.
Gaetano, pokaži mi. -Prevelika je. -Ja.
Enzo! -Prosim? -Ti moram povedati jaz?
Čudovita je. Všeč mi je. -Ti je všeč?
Dobro izgledaš. -Toto, pokaži se.
Res je lepa.
Koliko do zdaj? -45 doz. -Dobro.
To je dobra roba.
Koliko do zdaj?
Dvainpetdeset, plus štiri od tistega tipa.
Si razumel? -Ja.
Potem se vrnem k tebi.
Koliko? -52, in štiri jih ima tisti.
Potem bomo izračunali.
Zdravo!
Lepa, kaj? -Živjo, lepotica!
Dekleta! -Lepotica! -Alessia?
Kaj počneš tukaj? Pridi ven.
Nočem, da se potikaš tod.
A moramo iti jokati pred vrata zapora?
Kar sem prestala s tvojim očetom, mi je bilo dovolj.
Dobro jutro, Jacob. Si dobro? -Ja, hvala, pa vi?
Sta dobro potovala? -Ja, zelo udobno.
Imaš papirje? -Ja, humanitarna pomoč je. -Tako je.
Vse v redu? -Ja.
Poklicali so že rešilca.
Vrnite se na delo!
-Kaj se je zgodilo?
Med razkladanjem,
sta se odprla dva soda in vsebina se je zlila na šoferja.
Si že obvestil Zia? -Ne.
Hoteli so poklicati rešilca! -Bom jaz uredil.
Plačaj šoferjem in jih pošlji v tri krasne.
In kdo bo vozil tovornjake? -A črnci ne znajo?
Znate voziti? Tile še kolesa ne znajo!
Prepusti meni. Naj se tovornjakov ne dotikajo, naši so.
Roberto, počakaj tukaj. Umirite se!
Ti si zgrešil, naložil si nam delo, ki ga ne bi smeli opravljati!
Se je pač zgodilo!
Vzel bom rdečega. -Ne, ta je moj!
Tistega vzemi. -Jaz bom tega!
Ne dosežem! -Splezaj gor!
Zbudi se, prinesi dve blazini!
Kje so ključi? -Poglej pod sedež!
Dajmo! Kaj se tako obiraš.
Mar ne vidiš, da imamo delo? Podstavi mu ga pod rit!
Pod rit.
Počasi ga odpelji tja dol.
Potem dobiš denar.
Ulovi blazino.
Naprej!
Ne divjaj!
Še naprej in pusti prostor za tistega!
Roberto, daj mu napotke!
Pelji ga tja dol!
Kaj je to? -Nov seznam.
Si že plačal družini Mellone? Tudi Rdečeglavčevi?
Seveda. -Proč vržen denar.
Ne počnimo več teh napak. -Zgolj te imamo?
Več denarja in manj dela.
Vendar več tveganja. -Kakšnega le?
Samo ne hodi v določene predele,
v Sedem blokov, Hiše Smrkcev in v Modre hiše.
Razen naštetih, greš lahko kamor koli.
Marii sem že plačal, a ne vidim njenega imena.
Mar ni njen mož z nami? -Je, a nas je sin izneveril.
Niti centa ne smejo dobiti.
Te stvari se tebe ne tičejo, ravnaj se po seznamu. Grem.
Kdo je?
Dober večer. Povejte.
Me ne boš spustil noter? -Povejte.
Sam sem.
Tedensko plačilo. -Ja, ampak ni nikogar. -Bom pa tebi dal.
Samo trenutek, pa vas spustim noter.
Si sam? -Ja.
Si prišel sam? -Sam sem!
Sam sem.
To miloščino odnesi svojim tovarišem, si razumel?
Kje imaš seznam?
Pri miru bodi!
Roke na tla.
Napisal si naša imena poleg tvoje tolpe? Prasec!
Mi sovražimo tiste ljudi.
Svojim tovarišem povej, da jih bomo zbezljali iz domov
in jim pognali kroglo v glavo, tako kot tebi!
Kako si prišel sem? -Z motorjem.
Počil ga bom. -Ne tukaj.
Pojdi po motor.
Je kdo tu? -Pojdi že!
Don Ciro!
Kakšen tepec.
Don Ciro! Kam bežite? Ta je nor.
Vedete se kot podivjan konj, kam bežite?
Moral sem teči po stopnicah.
Kaj naredim z vami? Zakaj tečete?
Izgledate kot konj brez uzd.
Kdaj se bova malce pogovorila?
Niti odgovoril mi ne boste?
Moram se odločiti, kaj naj z njim, počiti ga moram.
Kaj ste mi dali? Zopet enaka vsota?
Je tip neumen ali brijejo iz njega norce?
A čaka, da se mi zmeša? Kaj naj storim?
Jih oropava? Izvedeva rop.
Kaj bi ti rad? -Jih oropal.
Ni šans! -Dajva no, poslušaj me!
Ti bi oropal igralnico? -Brez denarja sva.
Kaj pa imajo tu? -Denar!
Vsaj enkrat me poslušaj. -Ne serji!
Rop, kaj pa še! -Poslušaj me.
Zaigrajva še evro in pojdiva domov. -Brez denarja sva!
Revni so kot cerkvene miši. -Ga izvedeva ali ne?
Ti boš tega, jaz pa tiste tamle.
Poglej, koliko ljudi je tu. -Uspelo nama bo!
Bodiva bliskovita.
Si pripravljen?
Da ali ne?
To je rop!
Na tla!
Poberi se ven!
Kako je seksi! -Grda je kot smrt. -Daj, nehaj!
Ti je všeč? -Ne! -Vsak ima svoj okus.
Ampak takoj!
Plavolaska iz privéja? -Ja.
Hillary?
Takoj!
Ne morem biti pri miru. -Boš nadaljeval kasneje.
Kako ti je ime? -Kristal. -Jaz sem Marco.
Kaj bi rad počel? -Vse.
Si že kdaj slekel dekle? Naučila te bom.
Ti si prva. -To se počne zelo počasi.
Ves sem vzburjen. -Prav, ampak ne hiti.
Sleci se takoj.
Kaj bova počela?
Bi rada seksala? -Počakaj!
Kako se ti mudi!
Sem bil pregrob? -Nikar. -Zakaj ne? -Ne grizi, boli.
Madona, zapri zadrgo! Zapri nazaj!
Glej, ker bom poklicala ... -Ni mi mar. -Zapri.
Pridi sem! -Takoj! -Izvoli ti.
Tako? -To ni dovoljeno.
Sicer bom odšla. -Pridi, zaprl sem.
Zdaj boš videl. -Ne, ti boš.
Res? -Po tvojem?
Pustite me!
Kje je orožje?
Imaš en dan, da ga vrneš!
Si razumel?
A ga počim v glavo? -Naj še malce živita.
Gremo v avto.
Sta razumela?
Grahek, vstani!
Ne boj se, tu sem, v vojni sva! -Pusti me!
Vstani!
Dovolj imam! -Pridi sem, ne skrbi!
Dovolj imam, grem. -Ne! Pojedli jih bomo za zajtrk!
Poslušaj me!
Tratiš moj čas,
rekel si, da si označil, kje je zdaj? -Kaj je s tabo?
Si pozabil, da sem označil? -Ja, a ga ne najdeš!
Še nikoli nisem videl takega butca.
Pol ure si rabil!
Pohitiva, streljati moram, ne zdržim brez!
Streljati hočeš? -Nemudoma!
Si jo nabil? -Bolje, da si tiho.
Grahek, ubogaj me.
Ni mi mar za tvoje mnenje.
Teživa vsem po vrsti, a sva že koga ubila!
Ubogaj me in se zmigaj!
"Zmigaj!" Kam pa bova šla?
Te moram prebutati?
A se morava boriti med seboj?
Ne bojujem se proti tebi, le streljati morava!
Zgolj midva? -Ja, samo ti in jaz!
Ne razmišljaš o posledicah? -Nočem razmišljati o ničemer!
Ti bi rad delal napačne korake, tako ne bova nikoli napredovala.
Če bi poslušal tebe, bi bila že mrtva.
Lahko nekaj rečem?
Tista mulca se ne znata obnašati, grozno ga lomita.
Zakaj? -Nista vrnila orožja.
Nočeta razumeti.
Pokazal jima bom hudiča.
Našel ju bom in ubil.
In kaj bodo ljudje v četrti mislili o nas, ko zvedo,
da smo umorili dva dečka? A se šalimo?
Prišli bodo kifeljci, morali se bomo potuhniti za en mesec
in adijo posel.
Zio Vittorio, ne morata se šopiriti na mojem območju,
že tako sta dovolj ušpičila in bila večkrat opozorjena.
Nimam ju več za najstnika.
Umreti morata in pika!
Prav imate, a najprej obvestimo družini. Ne poznam ju.
Boste vi poskrbeli?
Prav, bom!
Toto, si ti? -Ja.
Kje je Silvana? -V shrambi.
Zakaj je tako temno? Zakaj si v temi?
Tako mi paše. -Tvoj ostanek.
Pa kruh? -Ni ga bilo.
Kaj bomo jedli? -Testenine.
Izvoli ostanek. -Obdrži ga. -Hvala.
Zakaj si jo postavila sem? -Nič ji ne manjka.
Zakaj? Le žival je!
Pridi za trenutek, moram govoriti s tabo.
Ne hodi ven, nevarno je.
Pridi, nihče te ne vidi.
Kaj počneš, odhajaš?
Poslušaj me!
Rekli so mi, da moram oditi.
Zapustiti moj dom.
Ne morem pomagati. -Nikamor ne grem!
Pridi sem za trenutek!
Povej svojim prijateljem, da ne grem nikamor!
Povej tistim prijaznežem!
Ne bom izdala svojega sina in ne grem nikamor!
Ne boš prišel na kavico? Bolje, da greš, ja!
Dober dan, računovodja. -Kar naprej.
Čemu ta nenaden klic? Malce ste me ustrašili.
Oblikovalci imajo 60-dnevni plačilni rok,
malce sem suh, dogovor je bil drugačen.
Nisem vas poklical zaradi denarja.
Zakaj potem? -Kaže,
da imate problem doma.
Doma? Kakšnega pa?
Vaš sodelavec,
Pasquale Del Prete, se je prodal Kitajcem.
Končali smo.
Še zadnji detajli ...
Sploh nisem dvomil.
Vse v redu?
Se spomniš, tvojega prvega dne pri meni?
Bil si še otrok.
Ja.
Vse v redu? -Ja.
Recite mu, naj ne hiti.
Odlično, Gulia. Pridna je.
Zjutraj vadim tai chi. -Res?
Paše. -Dober je za zdravje.
Na Kitajskem,
je zjutraj v mestnih parkih, veliko ljudi,
tudi starejših. Vsi vadijo tai chi.
Vsi obožujejo to veščino.
To je kitajska tradicija.
Kdaj mi boš skuhal spomladanske zavitke?
Počakajte.
Govoril sem z zdravniki, kmalu boš odpuščen.
Jebenti, si jo pa zakuhal.
Modeli so jim bili všeč in naročili so nove ...
Vse si vedel. -Tako sem ti rešil življenje.
Z njimi ni šale.
Pustite me pri miru.
Dolžan si mi zahvalo, ubili te bodo.
Oba sva se rešila.
Najdite si novega krojača. -Zakaj tako govoriš?
Nikogar nočem videti. -Kako bom brez tebe?
Mi je figo mar.
Po vsem, kar sem zate naredil. -Kaj pa?
Rešil sem te pred ulico, te leta hranil.
Od majhnega ste me izkoriščali. -Ne govori tako!
Ko boš okreval, pridi k meni, dobil boš povišico.
Rosa, daj mi motor, mudi se mi.
Naprej ne smete.
Se mislite vdati? Želimo postati topovska hrana?
Streljajmo, ubijmo koga. -Ubijmo?
Brez ukazov, se ne premaknem. -Kakšnih ukazov?
Ne vemo, kaj nam je storiti.
Ničesar ne vemo.
A moramo še prenašati tole? Čakati na ukaze?
Ubijmo nekoga.
Kaj še čakamo, da nas vse pobijejo?
Vse bo ostalo enako, če kaj ne storimo.
Ne pomaga biti potrt.
Vsi moramo misliti enako. -Brez ukazov, se ne premaknem.
To je odprta vojna, mora ti biti vseeno za vse.
Koga naj ubijemo? -Začnimo na našem ozemlju.
Začnimo v naši trdnjavi.
Koga naj se znebimo, saj ne vemo, kdo je z nami
in kdo je proti nam?
Od kod misliš, da je prišel ukaz?
Misli malo!
Od kod? -Od tam, seveda. -Iz našega ozemlja.
Izdala nas je. -Mi se žensk ne dotikamo.
Ne vpij!
Kaj govoriš?
Ne znesimo se nad nedolžnico, pač pa nad sinom.
Kdo ga bo našel? -Njegova mati živi na našem ozemlju.
Njen sin je ubil Gaetana. -Razmislimo, kako naprej.
Lahko bi uporabili njega. Njega spušča noter.
Prinaša ji špecerijo, sta v dobrih odnosih ...
Torej, če bomo to izvedli, bomo rabili njegovo pomoč.
Toto, kaj nameravaš?
Si z nami ali proti nam?
Kako si se odločil?
Si z nami ali ne?
Bomo videli. -Nič, "bomo videli".
Ali si z nami ali si proti nam,
eno ali drugo.
Če si proti, boš ostal tu, ker ti ne moremo zaupati.
Ni mogla biti ona.
To bomo odločili mi, moraš biti z nami.
Tako mislimo mi, ti nisi tu, da razmišljaš.
Kaj boš storil?
Bomo videli. -To ni odgovor.
Pridi dol. Nekaj ti moram povedati!
Ne, pridi ti!
Pohiti, mudi se mi!
Usedi se. -Hvala.
Poznaš me že zelo dolgo, veš, kaj sem vedno počel.
Delil sem denar. Tudi tvoji družini.
Tako mi je bilo ukazano.
Vojna ni zame. -Ampak ste v njej, se zavedate?
Ja. -Torej?
Ti mi povej. -Kaj pa?
Po kaj ste prišli sem?
Se pogovoriti s teboj. -O čem?
Želim se rešiti.
Življenje si boste morali odkupiti, ne bom vam ga podaril.
Lahko bi vam nudil enake usluge kot njim.
Ne potrebujemo delivcev denarja,
moramo nabrati točke, koga ubiti, in rabimo denar.
Svoj čas tratite.
Bolj ste mrtvi kot živi. -Ampak prej smo bili tovariši.
Prej! Potem so vaši začeli početi neumnosti.
Naši sorodniki so bili pridni ljudje ...
Zato so jih umorili!
Zato nas ne smeš prositi, da te sprejmemo.
Moramo nabrati točke, koga ubiti, in rabimo denar.
Če ne, boš umrl ti, ker si v vojni.
Ti prinašaš denar in jaz ubijam, v tej vojni sva enaka.
Razumem. -Razumeš.
Samo trenutek.
Vse v redu?
S tabo?
Tule je štiri.
Glavo na mizo! Si?
Greva!
Pridi!
Kakšna sreča, kaj?
To je strup.
Kaj je rekel?
Moj oče pravi, da odpadki na naši zemlji
niso navadne smeti. -Strup je.
Niso smeti?
Dobro ste razumeli. -Ne razburjaj se.
Že eno leto odlagate na naši zemlji.
S tem denarjem smo odplačali zgolj naše dolgove.
Komaj.
Evro. -Razumem, Don Rafaele.
V evrih je vse dvakrat dražje. -In?
Rabimo več.
Povejte vašim otrokom, da so cene take,
če bom plačal več vam, bom moral vsem.
Ne spravljajte me v neroden položaj.
To smo razumeli. -Ne morem pomagati.
Toda ne pokrivamo stroškov, tako ne moremo naprej.
Takole smo mislili ...
A lahko odpremo še kakšno deponijo?
Evro ...
Še kakšno deponijo?
Imamo še eno parcelo, ki bi lahko odgovarjala.
V bližini?
V okolici.
Več kot odvržemo, bolj se tla napolnijo.
Imate še kako parcelo?
V bližini? -Malce naprej.
Ta druga parcela bi bila bolj prikladna,
je večja in tovornjaki bi imeli lažji dostop.
Ampak ...
Še vedno 100 evrov za tovornjak. -Kaj pa govoriš!
Ne more povišati! -Kdo pravi?
Bomo povišali število tovornjakov.
Povišati morate plačilo za vsak tovornjak.
Bi rada izgubila vse? -Saj nimajo nobenega drugega.
Oprostite.
Bodite brez skrbi.
Prav, se bomo nekako
dogovorili.
Dajte mu kozarec vode. Uredili bomo, brez skrbi.
Luca!
Vrt je potrebno malce počistiti! -Gospa, nisem Luca. -Naredi kaj.
Jaz sem Roberto.
Na tem vrtu je velik nered. Velik nered.
Gospa, dežuje. -A pustim?
Pridite ven.
Greva pod streho. Dežuje. -Takoj.
Polno je jarkov, nekoga je potrebno poklicati,
da jih zapolni.
Pridi, greva!
Kako lepe breskve, hvala! Odnesel jih bom otrokom.
Poglej, kako so lepe! Najlepša hvala.
Pridi. Postavi jih v avto.
Podvizaj se!
Odvrzi tisto.
Kaj pa? -Breskve. A ne čutiš, kako zaudarjajo?
Si jih?
Kaj je? -Poslušaj,
o tem razmišljam že nekaj časa.
Morda nisem primeren za to delo. -Kaj govoriš? -Resno mislim.
Ne počutim se. -Tako dobro nama gre!
Ne,
tega nočem več delati, žal mi je.
Misliš, da to delo smrdi?
Ta posrana država je v Evropi zahvaljujoč ljudem, kot sem jaz!
Veš, kolikim delavcem sem pomagal, ko sem privarčeval denar njihovim firmam?
Stoj in poglej!
Kaj vidiš?
Dolgove.
Vsi tile so se rešili, zahvaljujoč nama dvema.
Videl sem, kako jim pomagaš živeti.
Rešiš delavca v Mestrah in umoriš družino v Mondragonu.
Tako to gre, a tega nisem odločil jaz.
Midva rešujeva probleme storjene od drugih.
Jaz nisem izumil kroma in azbesta,
jaz ne kopljem jam.
A tako to gre? Ne grem se več.
Jaz nisem tak.
Kakšen pa si? -Drugačen.
Pojdi delat pice! Drugačen.
Nikar ne misli, da si boljši od mene!
Imel si svojo priložnost!
Goni se nekam!
Mislim, da prihaja Scarlett Johansson! Čudovita, veličastna,
vsa v belem,
in v krem.
Filmu primerno. -Nedvomno.
Primerne barve, pravilna odločitev obleke.
Lepo bi bilo izvedeti, zakaj se je tako dolgo pripravljala ...
Ker je elegantna in obenem prefinjena.
Navidezno preprosta, vendar v resnici zelo dovršena ...
Lahko mi verjameš ... -Morda je hotela, da jo čakamo.
Upravičeno, saj je zvezdnica in zelo lepa.
Fotografi norijo.
Publika prav tako, ...
Lahko prisedem?
Vama lahko ponudim cigareto? -Ne kadiva.
Vsi govorijo o vaju. Imata jajca, potreboval bi vaju.
Zakaj se ne bi pridružila mojim fantom?
Imela bosta denar, motorje, kar koli bosta želela.
Enkrat sem vaju že rešil, tukaj vaju ne marajo.
Preveč sta težavna.
Biti z mano se izplača,
tako bosta brez skrbi in zaščitena.
Želiva delati sama,
nočeva imeti gospodarja.
Tega ne marava.
Zgolj midva in nihče drug.
Vama lahko nekaj zaupam?
Ker se vidi, da sta pogumna.
Nisva kifeljca.
Zakaj?
Imam delo za vaju, lahko zaslužita veliko denarja.
Denarja? -Denar je najbolj pomemben.
To veva.
Se lahko približam? -Seveda.
To mora ostati med nami.
Rabim veliko uslugo, zame bi lahko opravila eno "delo".
Vidim, da imata jajca,
ampak ta tip je zajeban in ogromen.
Take stvari imava rada. -Res? -Za znoret.
Ubiti morata Peppeja "Konjarja". Ničvrednež je, vzel mi je ženo.
Ustreliti ga morata v jajca in nato še v usta.
To je zame.
Še nekaj.
Povedali so mi, da sta ukradla neko orožje.
Morata jim ga vrniti, ker se ga moramo znebiti.
Bom vama ga jaz dal. -Vi? -Orožje, motorje, po želji.
Pogovorimo se o plačilu. -Povejta cifro.
Visoko cifro. -Je 10.000 evrov dovolj?
Ja.
Zdaj dobita predujem, preostanek pa po opravljenem poslu.
Spravi v žep.
Je točno? -Ja.
Ne tja. -Kam pa?
Kam morava iti, jebenti? -Ne vem, kam je šel!
Izgubila sva ga. -Si prepričan? -Ja.
Poglej tja. -Tam ni ničesar.
Kam zdaj? -Tamle je!
Pojdi dol.
Pridi, greva!
Toliko izgube časa za dva mulca. -Prijatelj, to smo morali storiti.
Vse je v redu.
Camorra je v Evropi umorila več ljudi kot katera koli kriminalna organizacija:
4000 umorov v zadnjih 30 letih. Eden na vsake tri dni.
Scampia je največja razpečevalnica drog na odprtem v svetovnem merilu.
Dnevni zaslužek vsakega klana znaša 500.000 evrov.
Če bi njihove strupene odpadke nagrmadili, bi dosegli 14.600 m.
Mount Everest je visok 8.850 metrov.
Na zastrupljenih območjih beležijo 20-odstotni porast rakavih obolenj.
Camorra vlaga zaslužke nezakonitih aktivnosti v legalne po vsem svetu.
Camorra je vložila denar tudi v obnovo newyorškega WTC.
Prevod in priredba FIGETO
Režija
Po knjigi
Igrali so
Scenarij